Tobe, hold op med den glammen.
Ti stille, Tobe.
Hvor langt er dertil Lordsburg?
Det er omkring 10 mil den vej.
Tak.
Godeftermiddag, ma'am.
Seks sække korn.
Følg min halte hest hen til smeden og sig, jeg kommer om lidt.
Så gerne.
- Hvad skulle det være, sir? -jeg vil gerne have et værelse.
Et værelse?
Vi har ikke mange hotelgæster her på denne tid af året.
Skriv under her.
Bliver De længe?
Nej.
Det bliver så værelse syv til højre for enden af trappen.
Det bliver halvanden dollar i forskud.
Jeg betaler, når jeg rejser.
Okay. Glem,jeg nævnede det.
Vi skifter sengetøj på fredag, mr. Grant.
Mit navn er Gant.
John Gant.
Hørte jeg rigtigt?
Sagde han-
Han sagde “Gant."
Ham?
Den fyr?
Det er ham.
Sid.
Ja, mr. Reeger?
Gå over og sig det til sheriffen.
Javel.
Rolig nu, Sid.
Er du blevet taget i at fortynde whiskyen?
- Jeg har ikke tid, Earl! - Hvorfor sådan et hastværk?
- John Gant er i byen! - Hvad mener du?
Han er lige kommet. Jeg må give sheriffen besked.
Er Gant her?
Hvad vil han her?
Ved du ikke det? Det samme, som han vil andre steder.
Jeg har repareret låsen.
Buck! Buck!
- Han er lige heri byen. - Det siger du ikke.
- Hvem, Sid? - John Gant. Han bor på hotellet.
- Er han lige kommet? - I dette øjeblik.
- Nå. - Er det alt, hvad du har at sige?
- Skal jeg juble? - Hvem er John Gant, Buck?
Du må gøre noget! Mr. Reeger sagde-
Jeg er ligeglad, hvad han sagde. Hvis Gant er her, så er han her.
Det kan jeg ikke gøre noget ved.
- Hvem skulle så kunne? - Hvem snakker han om?
- Ved du virkelig ikke det? - Så spurgte jeg vel ikke?
- Han er drabsmand. - Og hvad så?
Vi har klaret nogle dygtige nogle af slagsen.
En revolvermand er en ting og Gant en anden.
Han har dræbt 20-30 mænd. For penge!
Han kommer til byen og slår dem ihjel. Uden videre.
- Han er- lejemorder. - Hvorfor er han så på fri fod?
Han lokker dem til en duel.
Enhver mand vil slås, hvis man tirrer ham længe nok.
Han lader dem trække først...
og dræber dem så i vidners påsyn.
Sid, sagde han noget om, hvor længe han blev?
Nej, han- sagde ingenting.
Hvem mon han er ude efter?
Det ved jeg ikke. Måske er han ikke ude efter nogen.
Han lejede et værelse. Han er ikke blot på gennemrejse.
Det kan være hvem som helst.
Enhver, som har en fjende, der hader ham tilstrækkeligt.
Fortæl du mig, hvem han er ude efter.
- Hvad vil du gøre? Arrestere ham? - Med hvilken begrundelse?
Fordi han gør Henry Reeger nervøs?
Nu skal jeg sige jer noget.
Hold øje med byens respekterede borgere fra nu af.
Så vil I opdage ting og sager.
Og en anden ting.
Jeg har været ordenshåndhæver her i mange år.
Jeg kan komme i tanker om en del, der gerne så mig død.
Alle træder nogen over tæerne før eller senere.
Du er chefen, men hvis han er så slem, som du siger...
bliver det ikke rart at have ham rendende.
Jeg ved det.
Men vi må vente og se, hvad han gør.
Hvis jeg kan arrestere ham eller drive ham ud af byen, gør jeg det.
Men jeg kan ikke gøre det uden grund.
Vi må bare vente og se, hvad han gør.
Spiller du eller ikke?
Davs, Dutch.
“Dutch"? Hvem er Dutch?
- Det ved jeg ikke. - Er du ikke hollænder?
Hvad har det med sagen at gøre? Han snakkede ikke til mig.
Hvad bekymrer du dig så over?
Hvad tror du? Han gør mig nervøs!
Du er ikke den eneste. Jeg stopper her.
- Spiller vi, eller spiller vi ikke? - Det bliver uden mig.
Også mig.
Tror du, han er ude efter dig, Henry?
Hvad skulle han ville mig?
Det ved jeg ikke. Men jeg tænkte, at du måske gjorde.
Han kan være ude efter hvem som helst.
Hvorfor stikker du til mig, Ben? Måske er han ude efter dig.
Måske har du ret, Dutch. Måske er han det.
Davs. Jeg skal straks være der.
Nå, er det Deres hest?
- Ja. - Et smukt og velplejet dyr.
Man kan sige meget om en mand ved at se på hans hest.
- Jeg hedder Luke Canfield. - Doc! Doc!
Gæt, hvem der er kommet til byen og nu fører sig... frem.
Undskyld, Doc. Jeg vidste ikke, du var optaget.
Det er i orden, Sid. Hvem er kommet til byen?
Glem det. Det er ikke vigtigt.
- Er min hest i orden? - Ja, den skulle bare have en ny sko.
- De kan tage ham med nu, Mister- - Gant. Han kaldte Dem “Doc."
- Det stemmer. - Hej, Luke! Hjælp mig lige.
Ryd lige den stub der.
Det er min far, Asa.
Det er ham, der er smeden. Jeg hjælper bare til.
Deres navn var Gant?
Ja.John Gant.
Davs, mr. Gant.
- Er Deres søn læge? - Ja.
Jeg gør det ud for læge heri Lordsburg.
Lad Dem ikke narre, mr. Gant. Han er den bedste i vesten.
Den knægt kan hjælpe, hvis De er syg.
Og hvis Deres hest er syg, er jeg også byens dyrlæge.
- Bor De heri byen? - På The Soledad.
Jeg skal den vej. Lad mig vise Dem lidt rundt.
Den mur skal genopbygges hvert år.
Man bliver i god form af Smedearbejde, mr. Gant.
Far er et godt eksempel.
- Vil du med hjem? - Nej,jeg rydder op først.
Jeg sætter Deres hest over i stalden. De skal nok tage sig godt af den.
- Det lyder fint. - Er De klar?
Det er en dejlig by.
Lille nok til at være hyggelig, men stor nok til at have en fremtid.
De kan vist lide at bo her.
Der er grund til at være stolt af en by, som er god at leve i.
Læge-Luke. Et passende navn.
Det er min fars idé. Han besluttede, jeg skulle være læge, før jeg blev født.
Jeg havde intet valg. Hvilken branche er De i, mr. Gant?
- Hej, Doc. - Lidt den samme, kan man godt sige.
Jeg læger også ting.
Det er sjældent, man finder en læge hos en smed.
Jeg har kontor oven over banken...
men det kniber med at få en syg hest op ad trapperne!
Din gamle knark. Nu sover du igen. Vågn op!
Jeg sov ikke, jeg tænkte.
Så gør det med åbne øjne.
Du var 20 minutter om det!
Hej, Luke! Har du tid til et spil?
Den gamle nar kan ikke holde sig vågen.
Jeg ville ønske, jeg havde, Charlie, men ikke nu.
- Spiller De skak? - Jeg prøver.
Jeg vil gerne spille mod Dem, læge.
- De vil være en god modstander. - Hvis De bliver i byen lidt.
- Jeg bliver her lidt. - Så har vi en aftale.
Mangler du noget, Anne?
Luke Canfield, jeg var her lige i sidste uge...
hvordan kan et hus nå at blive så rodet?
Det er et under, du ikke tøjrer din hest til bordet her.
Hvad er der nu galt med bordet?
Hvis du ikke ved det, nytter det ikke at fortælle dig det.
- Hvor er din far? - Han kommer.
Så vi må skynde os.
- Hvad skal vi have til aftensmad? - Du bliver en romantisk husbond.
Jeg har haft en hård dag med en mavesur gammel dame...
en lille dreng med mavekneb, en flænge i en fod og en halt hest.
- Det kan nok gøre en mand sulten. - Bare Asa skynder sig, maden er færdig.
Han går ikke glip af tirsdagsmiddagen. Det ser han frem til hele ugen.
- Hvordan har din far det? - Han havde endnu en dårlig nat.
Han har det bedre om dagen.
Somme tider gør klimaet her underværker for tuberkulose.
Somme tider.
Jeg gør mit bedste med den viden,jeg har.
Bare jeg vidste mere, men det gør jeg ikke.
Lad os se til stegen.
Du burde være tyk som en okse, sådan som du skovler ind.
Efter en uge med din mad er det her himmerige.
Alt, hvad du laver, smager som medicin.
- Og det tror du ikke, det er? - Det anede mig nok.
Hold du øje med ham, når I bliver gift.
- Han putter levertran i suppen. - Det kan han prøve på.
Levertran er sundt.
Nu skal jeg.
- Godaften, Doc. - Kom indenfor, Sherif.
- Er I midt i aftensmaden? - Vi er lige færdige.
- Hej, Asa. Davs, Anne. - G'aften, Sherif.
Hvad bringer dig hid, sherif?
- Du talte med John Gant i dag. - Det er rigtigt.
- Ved du, hvem han er? - John Gant, går jeg ud fra.
Jeg ved det.
Er der noget, jeg ikke ved?
Ja, du har jo gået i skole ude østpå i lang tid.
Godt, hvem er han så?
Han er en morder, Doc.
- Det lignede han ikke. Kaffe? - Ja, tak.
Han er lejemorder. Han er sendt ud for at dræbe nogen.
- Det er hans job. - Du lyder sørme positiv.
Du kender mandens ry, Asa.
Jo, men jeg kender ikke manden selv.
Denne mand lever op til sit ry.
- Det tvivler jeg nu på, Buck. - Hvorfor er du så sikker?
Fordi det er det samme hver gang. Han indlogerer sig på byens hotel.
Går rundt et par dage og bedømmer situationen.
Så kommer han op at slås med en mand.
Han har endnu aldrig tabt.
Det er kun rygter, Buck.
Døm ikke en mand på sladder.
Nej, Asa. Det er almen viden. Alle sheriffer kender ham.
Jeg har en stak rapporter om ham fra andre stater.
Godt nok har jeg aldrig set ham, men jeg er overbevist.
Du virker ret sikker på, han er ude efter nogen her. Hvem tror du, det er?
- Det tænkte jeg, du kunne sige mig. - Hvorfor skulle jeg kunne det?
Du har talt med ham.
Måske nævnede han nogen? Eller spurgte efter nogen?
- Næ. Vi talte om skak. - Skak?
Ja. Vi skal spille et parti.
Ja, det er klart.
Du lever ikke i den samme verden som os andre, men det kommer en dag.
Den halve by frygter, at Gant vil dræbe dem, og du skal spille skak med ham.
Hvorfor ikke, Buck?
Indtil vi ved bedre, er Gant bare en almindelig mand.
Og selv om han er, som du siger, er han ikke ude efter Luke eller mig.
Måske ikke.
Det er meget få mænd, der ikke har nogen fjender.
Skyld er hver mands egen byrde, Buck, og det kan du ikke gøre noget ved.
Det kan jeg blive nødt til.
Doc...
hvis Gant bliver her, så er der en, der dør.
Det er måske det mindste af det hele.
Men spil du nu bare skak med ham.
Måske bliver du klogere så.
Hvis du har ret, hvorfor griber du så ikke ind nu?
Det kan jeg ikke uden gyldig grund. Gant er ikke eftersøgt.
Under alle omstændigheder så-
Jeg ved ikke, omjeg kunne stoppe ham, selv om jeg havde en grund.
Nu ingen panik, Buck.
Det kan sikkert løses fredeligt, hvis du vil det.
Der skal to til at slutte fred.
Gant er som en sygdom, der ikke er nogen kur for.
Bortset fra den her.
Han skal være bedre med den medicin end nogen anden.
- Godnat, Doc. - Godnat, Sherif.
Gant. John Gant?
- Ja. Kender du ham, dommer? - Jeg har hørt om ham.
Så han er her nu.
Hvad er der i vejen, dommer?
Ingenting.
Jeg skulle have fulgt dit råd og være gået i seng.
- Jeg er lidt træt. - Det lyder klogt.
Tag din medicin og få noget søvn.
Nej. Ikke mere medicin.
Du skal tage den. Der er ingen vej udenom.
Denne medicin er-
Du er da stadig i Iive.
Ja,jeg er stadig i Iive.
Men betyder det noget, hvordan man dør eller hvornår...
når han ved, at det skal ske?
Sørg for, at han tager den.
Gant har ingenting gjort, Ben.
I aftes sad han der og drak kaffe til sent. Han talte ikke med nogen.
Ja, mr. Gant?
Giv mig sølvpenge for den her.
- Jeg vil gerne have noget kaffe. - Naturligvis, mr. Gant.
Se.
- Er du sikker? - Selvfølgelig er jeg sikker.
Jeg har lige set dem tale sammen.
Jeg sagde jo, vi aldrig skulle have forsøgt at tvinge Chaffee ud, Earl.
Han fandt minen. Vi finansierede det kun.
Hold op med at klynke. Det er en sund forretningsaftale.
Chaffee mener ikke, det kun er forretning.
Han ville gøre det samme mod os, hvis han fik chancen.
Derfor har han hyret Gant.
Han vil være eneejer af minen. Brug dog hovedet!
Slipper han af med os, er det hele hans!
- Hvad skal vi gøre? - Hvordan skulle jeg vide det?
- Jeg skulle aldrig have lyttet til dig. - Åh, hold mund.
Pengene er ikke det værd!
Penge?
Det kunne måske gøre det.
Gant kom hertil for penge. Måske vil han rejse igen for penge.
Kom.
- Hvad skal vi? - Tale med Gant.
- Hvorfor skal jeg med? - Vil du ikke gerne forblive i Iive?
Det her er din eneste chance!
Ja, mr. Gant?
- Mere kaffe. - Så må jeg lige lave noget frisk.
- Så gør det. - Ja, sir. Et øjeblik.
Mit navn er Earl Stricker. Og det er Thad Pierce.
Vi kommer for at tale med dig.
Tal.
Må vi-
Er det i orden, vi sætter os ned?
Vi ved, hvorfor du er her.
Gør I?
Jeg vil gå lige til sagen, mr. Gant. Vi vil slå en handel af.
Det siger I ikke. Hvad for en slags handel?
Hvad du end fik for at komme...
så vil vi betale det dobbelte, hvis du rejser igen.
Hvorfor?
Er det ikke indlysende?
Jo.
Det er indlysende.
Hvis det ikke er nok, så nævn din egen pris.
- Driver I forretning? - Ja.
- Indtil flere. - Jeg ejer en bank.
I har hørt, jeg er til fals, og nu vil I købe mig ud.
Hvorfor tror I, jeg er interesseret i jer?
Nej! Det har vi aldrig sagt!
Nej, det gjorde I heller ikke.
I gør bare byen en tjeneste.
- Vi kan godt lægge to og to sammen. - Til lykke, bankmand.
- Ingen aftale. - Du begår en fejltagelse.
Det får du aldrig at vide, bankmand...
med mindre jeg er' ude efter dig.
Hvad med den kaffe?
Den kommer nu, mr. Gant.
- Jeg vidste, det ikke ville gå! - Vi må finde en anden udvej.
Der er ingen anden udvej!
- Mr. Pierce,jeg- - Hold mund!
Jeg vil ikke se nogen. Forstået?! Ingen!
- Hej, Doc. - Hej.
- Godeftermiddag, Doc. - Davs, Ben.
- Hvordan har din søn det? - Det går meget bedre i dag.
- Hvordan med den nye guldåre? - Det går fint.
Det er ikke den, der bekymrer mig. Er der sket noget i byen?
- Såsom? - Gant.
Nej. Tror du, der sker noget?
Tror du ikke?
Milly er indenfor.
Jeg har lige set Stricker og Pierce. De talte med John Gant!
- Hvor? - På Soledad. De var meget kammeratlige.
Charley er nede i skakten. Hent ham. Vi må tale sammen.
Han har det fint, mrs. Chaffee.
Den lille indianer fanger firben igen om et par dage...
hvis De holder ham i sengen.
- Men jeg hader at ligge i sengen! - Såh?
Bare vent, det gør du ikke, når du bliver stor.
Bliv ved at tvinge dem her i ham, han er næsten rask.
I morgen må jeg binde ham til sengen.
- Godt, unge mand. - Monjeg hader de store piller.
Tag ham med ind på kontoret, næste gang De er i byen.
Tak, doktor. Kom nu, skat. Sæt dig op.
Vi kan ikke se passivt til.
Hvis de skaffer mig afvejen, skal I ikke tro, I er i sikkerhed!
Der er kun et at gøre: Slå til før Gant.
- Det ser sådan ud. - Hej, Doc.
- Davs, Hugo. Charley. - Hvordan har knægten det?
Han skal nok blive rask.
Doc, da du talte med Gant i går...
fortalte han da noget?
Buck Hastings spurgte om det samme. Gant er ikke særlig snakkesalig.
Earl Stricker og Thad Pierce har hyret Gant... til at dræbe mig.
- Det tvivler jeg på, Ben. - Såh?
Hvorfor mødtes de så med ham hertil morgen? Hugo så dem.
Jeg talte også med Gant, og jeg har ikke hentet ham hertil.
Det er noget andet. Stricker og Pierce har al mulig grund til at ønske mig død.
Det ved alle.
Jeg er ingen ballademager...
men jeg lader ikke stå til, mens Gant gør klar til at dræbe mig.
Jeg ville ikke gøre noget overilet.
Overlad det til Buck Hastings. Han er en god mand.
Bestemt. Men jeg tror ikke, han kan klare Gant.
Det kan ingen.
Så giver det vel ingen mening at forsøge selv, gør det?
Jeg kan måske ikke klare Gant...
men Stricker og Pierce, det er en anden snak.
Hvad mener du?
Vi lader ikke de svindlere overtage minen.
Det kan du godt hilse og sige til Stricker!
Det er ikke kun snak, Luke.
Kom.
Du lyver. Så sandt som, at du sidder her.
- Du lyver ud mellem tænderne. - Hvad for nogle tænder?
Du lyver alligevel.
Jeg så det selv uden for Veracruz.
Ottende Illinois kastede sig i støvet ved det første lille skud.
Nu lyver du igen. Ed, du er født løgner.
- Det er en vane, du har. - Nu har jeg dig.
Du kan ikke bevise noget!
Din enfoldige, mølædte gamle svindler!
Hvis ikke du var så gammel, ville jeg-
Du, knægt. Gider du flytte dig lidt?
Du skygger for solen.
Lad os se. Hvad var det, vi snakkede om?
Øh...
det har jeg sørme glemt.
Det har jeg også, men hvad det end var, så løj du.
Kom. Lad os kaste nogle hestesko.
Far, hvad gør man, når man støder på en sygdom...
man ikke er i stand til at kurere?
Hvad vil du hen med det spørgsmål?
Jeg tog ud til Chaffees mine i dag.
Jeg tror, Ben vil prøve at slå Earl Stricker og Thad Pierce ihjel.
Han tror, de har hyret Gant til at slå ham ihjel.
Buck Hastings er bange, ved jeg.
Og Thad Pierce har låst sig inde på sit kontor.
Henry Reeger går med revolver. Det er første gang, jeg ser det.
Alle, man taler med, er ængstelige.
Hvad bunder det her i? Hele byen er i opløsning.
Jeg behøver næppe fortælle dig, hvad frygt gør ved folk.
Frygt er en ting.
Det er dumt ikke at tage sig i agt for en gal hund eller en ulv...
men det er endnu dummere at gå i panik.
Det må have en ende.
Jeg ved bare ikke, hvad det er.
Lad det udvikle sig. Vent og se.
Jeg lader da ikke en forkølelse udvikle sig til lungebetændelse.
Hvorfor ikke? Forkølelse kan du ikke kurere, men lungebetændelse måske.
Du ville blive en køn læge.
Hvor skal du hen?
Ud og spille skak.
Se, hvordan han bare sidder der.
Hvem tror han, han er?
Klap i, Lou.
Jeg klapper i, når jeg er færdig.
Jeg har fået nok. Jeg er træt af at flygte!
Jeg sagde jo nok, at Sam ville indhente os en dag.
Hvorfor kom han så ikke selv?
Fordi så slog jeg ham ihjel, og det ved han godt!
Ja, hvor du gjorde. Han var dødbange for dig!
Han er hundrede gange mere mand end dig.
Hvorfor forlod du ham så?
Bare jeg vidste det.
Jeg bliver ved at spekulere over det.
Den dumme knoglesned ker!
Hvad er der med ham?
Jeg sætter mig ikke ned og venter. Det er helt sikkert.
Lou Fraden kryber ikke til korset.
Nej, Lou Fraden flygter og flygter og flygter-
Du tror, jeg er bange for at gå ud og kalde på ham?
Bare fordi jeg har arbejdet for Stricker...
tror du så,jeg har glemt at opføre mig som en mand?
Det har du aldrig kunnet.
Men Gant er ikke ude efter dig.
Ikke det? Jeg ved bedre.
Nej, Sam ville ikke besudle sine hænder for din eller min skyld.
Lou, du er ikke engang værd at dræbe.
Gør det bare, Lou. Vær modig.
Gør det.
Mr. Gant, hvorfor er De kommet til Lordsburg?
Læge, jeg spørger da ikke Dem, hvor mange mandler De har fjernet i dag.
Det er De velkommen til.
Det interesserer mig ikke.
De har været heri mindre end 24 timer.
Er De klar over, hvad De har gjort ved byen?
Jeg har ingenting gjort.
Indrøm, at jeg som byens eneste doktor...
har en interesse i “den generelle sundhedstilstand...
Er det aldrig faldet Dem ind, at De måske spilder Deres liv?
Jeg spilder ikke mit liv.
De dør jo alligevel. Hvorfor trække det ud?
Ingen af os undgår døden, Gant.
Men vi prøver alle at udskyde den sålænge som muligt.
Det har slået mig, at de rigtige sygdomme, de værste...
sjældent er fysiske.
Dem har jeg nok mere erfaring med, end De har.
De lyder mere som en prædikant end-
End en drabsmand, Læge?
Det ved jeg ikke.
Har De en mission?
Ja, at prøve at holde liv i folk.
Jeg har også en mission.
De ved vel ikke, hvorfor han har låst sig inde på kontoret hele dagen.
Han er bange for mig.
Har han grund til det?
Jeg ved intet om ham, ud over at han er en kujon og en tyv.
Det er latterligt.
Thad Pierce har gjort meget for byen.
Hvem stjal han fra?
Det ved jeg ikke...
men han er en tyv.
De spiller et meget interessant spil.
De må hellere gå over i banken, Læge.
Det er mr. Pierce. Han har skudt sig selv.
Wilson, hvad sker der?
Det er frygteligt, mr. Stricker.
Doktoren prøver at holde liv i ham, men hans hoved-
Det var på grund af Gant, ikke sandt?
- Hvorfor tror du det? - Det kan ikke være andet.
Han troede, Gant var efter ham.
- Stakkels Thad. - Det gør ingen forskel.
Uanset hvem Gant er ude efter, så må vi gøre noget ved det.
Jeg kan ikke mærke hans puls mere.
Han er død. Jeg kunne ikke standse det.
Det er et mirakel, du holdt liv i ham så længe, som du gjorde, Doc.
Hvordan kan de gøre det?
Hvordan kan de smide det hele væk?
Hele verden kæmper for at leve, og nogle mennesker begår selvmord.
Eller gjorde han?
De ventede, det ville ske, gjorde De ikke?
- Jeg var ikke overrasket. - De dræbte ham.
De tager fejl, Læge.
Han begyndte at tage livet af sig, længe inden jeg kom.
De har rigtig regnet den ud, hvad?
De ser på Gant og siger, han er en morder.
- Ja? - Jeg har slået ihjel.
Men det afgørende er, hvem har jeg slået ihjel?
Det gør ingen forskel.
Min pris er høj.
Den mand, der hyrer mig, foretager en betydelig investering.
En uskyldig mands død er sjældent så mange penge værd for nogen.
De forstår mig ikke, gør De, Læge?
Vil De fortælle mig, at de mænd, som De slog ihjel, fortjente at dø?
Lad os sige de fleste af dem.
Selv om der er mænd, der har gjort ting, der fortjener at blive straffet...
så har hverken De eller andre ret til at straffe dem.
Det er lovens opgave.
Lad os tage to mænd.
Lad os sige, at de har røvet og løjet og aldrig bødet herfor.
En mand, som de har stjålet fra, kommer til mig og siger:
“Dræb den mand, som stjal fra mig."
Og jeg slår ham ihjel.
Den anden mand bliver syg og ville dø, hvis det ikke var for lægen...
der gør ham rask, så han kan røve og lyve igen.
Hvem er så skurken i det spil?
Mig eller lægen?
Lad være med at se ud, som om jeg er sindssyg.
Tænk over det.
Fortæl mig ikke, hvad jeg skal gøre, men hvordan!
Hvad skal jeg anklage Gant for?
Han er ansvarlig for Thads selvmord.
Og du er bange for, det er din tur næstefter.
Vi beder dig ikke fængsle ham. Bare få ham ud af byen.
Selvfølgelig, Henry, selvfølgelig.
Jeg siger, du ikke kan sove om natten. Det må kunne gøre det.
Han har en kvik bemærkning til alt, hvad man siger.
Buck, vi gider ikke diskutere mere.
Det er op til dig og din vicesherif at løse det her.
Og kan I ikke det, så har vi betalt løn til de forkerte mænd for længe.
Frist mig ikke til at sige op, Earl.
Den tanke er faldet mig ind. Jeg er slet ikke stolt af det.
- Hal, vi ser ud til at være valgt. - Hvis du siger det.
Lad os se, hvordan vi klarer os.
Hvad du end gør, sørger jeg for, at byrådet stadfæster det.
- Kan jeg regne med det? -ja.
Det giver mig en idé. Tak.
Mr. Gant, jeg er sherif Hastings.
Jeg må bede Dem forlade byen.
Hvorfor skulle jeg det?
Vi har lige vedtaget en lov imod folk, der er til gene for almenheden.
Mr. Gant, De er til gene for almenheden.
Gå væk.
Hvis ikke De rejser af egen fri vilje, så bliver jeg nødt til at-
Hvorfor slog De mig ikke ihjel?
Jeg er ikke blevet betalt for det.
- Tag den her på. - All right.
Sådan, Buck. Du er frisk som en havørn om nogle uger.
Sikkert.
Og det behøver ikke hindre dig i dit arbejde, bare du er forsigtig.
Jeg er altid forsigtig. Ved du ikke det?
Nå, Luke, hvad gør vi nu?
Loven er sat ud af spillet.
Pjat. Hvad gør en dårlig arm for dig?
Det er ikke armen, men det den står for.
Det rygtes JO-.
Jeg forstår, Hal.
Buck, jeg er ked af det.
Jeg bebrejder dig det ikke, min dreng. Bare giv mig det.
Buck skyder dobbelt så godt som mig. Jeg vil ikke miste livet!
Bare jeg kunne returnere mit skilt så nemt.
Vi kan ikke undvære dig, Buck.
Jamen, Luke, jeg kan ikke hjælpe jer.
Lovens håndhæver har sin begrænsning.
På en måde burde jeg være glad over det her.
For så er han da ikke er ude efter mig.
- Måske er han ikke ude efter nogen. - Måske ikke.
Alligevel er der nogen, der er døde.
Jeg ved det.
Han kan være nok så uskyldig, men de ting, der sker, er hans skyld.
Du har ret. Men det er uden for mit område.
Det er mere et problem for dig.
Den mest nytteløse mand i byen er nu ham, der er god til at skyde.
Jeg kan ikke sige dig, hvad du skal gøre.
Men min metode duede ikke.
Hvis vi skal af med Gant og standse drabene...
må vi finde en anden metode.
Tak, fordi du lappede mig sammen.
Det er synd for Buck. Han er en god Sherif.
Vi finder aldrig en som ham.
Men jeg bebrejder ham ikke, hvis han siger op.
Og nu vil du vide, hvad du skal gøre.
Nu hvor Buck er hjælpeløs, må vi gøre et eller andet.
For gør vi ikke det-
Jeg har fortalt dig, hvad der sker i byen.
Jeg er træt af at hoste.
Jeg beklager, dommer. Bare der var mere, jeg kunne gøre.
Du har gjort, hvad du kan.
Luke,jeg har ikke siddet på bænken i 10 år.
Lovens bogstav har måske ændret sig, men ikke selve loven.
Loven er folkets udtrykkelige vilje.
Samfundets bevidste orden.
Når lovens hånd hæver sættes ud af spillet, må en ny mekanisme træde ind.
- Ingen vil overtage Bucks job nu. - Selvfølgelig ikke.
Derfor er det op til borgerne.
- Du tænker på vagtværn, far? - Jeg bryder mig ikke om pøbel-styre.
- Det behøver det ikke være. - Sådan går det som regel.
Jeg tror, jeg ved et alternativ.
Hvad?
Gør det let for Gant at gøre det, han kom for. Så rejser han nok.
Det er jo vanvittigt. Han er kommet for at dræbe.
En mand mister livet for at redde byen. Er det ikke det værd?
Selvfølgelig ikke. Det mener du ikke.
Hvilken type er Gant?
Det ved jeg faktisk ikke. Hvorfor?
Bare nysgerrighed.
Jeg bryder mig ikke om vagtværn. Der må være en bedre metode.
Sig til, hvis du finder på en.
Hvor lang tid sagde du, jeg havde tilbage?
Far!
Det synes jeg ikke, vi skal snakke om.
Lad os være voksne, Luke. Anne ved alt om det.
Jo, men alt kan ske.
- Det var ca. et halvt år, ikke? - Måske, hvis du tager den med ro.
Du overvejer ikke at gøre noget dumt?
Det er jeg for længst holdt op med.
Undskyld,jeg belemrede dig med alt det her. Bare glem det igen.
Det er svært at glemme.
Jeg holder af denne by.
Luke,jeg er glad for, du og Anne er sammen.
Det er jeg også, dommer.
Prøv disse nye piller og se at få sovet lidt, ikke?
Jeg vækker dig, når vi spiser.
Hvad har du på hjerte, Henry?
Jeg er træt af at gætte på, hvem Gant er ude efter.
Det mislykkedes for Hastings, så vi må gøre noget.
Har du en idé?
Dine kuske er gode mænd. Jeg har gode venner.
Vi samler dem alle sammen. Gant vil ikke have en chance.
Måske, hvis vi kan få alle med os.
Kom hellere. Lou Fraden drikker sig mod til at lave ballade.
Han siger, Gant er ude efter ham, og han er fuld nok til at udfordre ham.
Gå du bare tilbage, Sid. Vi kommer om et øjeblik.
Det kan vel være, at Lou har ret. Jeg ved ikke ret meget om ham.
- Måske er Gant ude efter ham. - Hvem ville betale for at få ham dræbt?
Chancen er ikke stor, men hvorfor gribe ind?
Sæt, han virkelig udfordrer Gant.
Han kunne jo være heldig.
Jeg vil tale med dig.
Jeg er færdig med at flygte.
Jeg kan ikke tage mere.
Sam Ellis har aldrig været en mand.
Han var ikke mand nok til at holde på sin egen kone!
Og nu er han ikke mand nok til selv at slå ihjel, derfor sender han dig!
Gå du hellere din vej, lille ven.
Sig, at han ikke får oprejsning ved at sende en grib som dig!
Nej, det kan du jo ikke fortælle ham. For da er du død.
- Lou, vær nu ikke dum. - Klap i, Doc!
Hvis ingen andre er mand for at standse denne morder, så er jeg.
Hvorfor vil du dræbe mig, min ven?
Du ved hvorfor.
Hvis du tror, du kan, så prøv bare.
Se på mine hænder. De ligger på bordet.
Du kan trække før mig.
Jeg kan umuligt trække hurtigere end dig.
Så skyd du bare.
Jeg Skyder.
Du tror, jeg er fej.
Det vil være en skam at spilde al den whisky.
Kom nu.jeg troede, du ville slå mig ihjel.
Du vil have mig til det.
Du vil have mig til at trække.
Næ.
Næ, det får du mig ikke til.
Du vil have en chance- for at slå mig ihjel!
Kig, alle sammen. Kan I se det?
Jeg greb ikke efter min revolver! Han har ingen undskyldning!
Nu kan han ikke slå mig ihjel!
Læge.
Det gør mig ondt med jeres Sherif. Han var modig.
Det, du gjorde, var ikke nødvendigt.
Så havde jeg ikke gjort det.
Du får store problemer.
Med hvem? Mænd som ham?
Gant, jeg helbreder.
Jeg har viet mit liv til det, og jeg har tænkt mig at fortsætte.
Jeg har et stort sundhedsproblem, og jeg ser på det.
Jeg kan godt lide dig, Læge. Du er ligesom mig.
Du og jeg er måske de to eneste ærlige mænd i byen.
Lad være at sammenligne os. Vi har ingenting til fælles.
Alle skal dø.
Jeg hørte ingen skud.
Begynd at pakke. Vi forlader byen.
Sam må hade os mere, end jeg troede.
Han lader os blive sammen.
Op med humøret, Lou.
Vi fik det, vi ville have-
Hinanden.
Jeg ville ønske, det var officielt.
Hvem skal gøre det officielt, hvis ikke vi gør det?
Hastings har allerede forsøgt at hjælpe.
Måske vil I have gamle dommer Bensons velsignelse?
- Nå? - Gant sidder stadig på verandaen.
Jeg løb på Asa, og han henter Luke.
Vi skal vente her, indtil de kommer.
Vi venter ikke på nogen.
Vi ved alle, hvad vi er herfor, og hvad vi skal gøre.
Jeg ville have det bedre, hvis Luke og Asa var med.
Vi er nok til at klare Gant uden dem.
Han er helt alene.
Det er rigtigt.
Han er helt alene.
Hvad laver du her, Hastings?
Forsøger at afholde jer fra at handle som en flok tåber.
Bland dig udenom, Buck. Vi gør det på vores måde.
Med våben? Jeg kan fortælle jer, hvad der så sker.
- Jeg tror, vi er mange nok. - Jeg tvivler.
Buck, du har øjne i hovedet.
Du kan ikke forvente, at byen bare lader ham gøre, hvad han vil.
Byen?
Hvad har byen med det at gøre?
Nogle af jer er blevet taget ved næsen.
Earl er ikke bekymret for byen, men for sit eget skind.
- Tag det nu roligt. - Og Reeger!
Han har sine grunde til bekymring. Spørg ham, hvad de er.
Hvis vi lader Gant fortsætte, har vi ingen by tilbage!
Måske, Buck, men det betyder ingenting.
Du kan ikke gøre noget ved det, og det er nu optil os andre.
Jeg kan ikke lide det, men hvad skal vi ellers gøre?
Vi har snakket nok nu. Kom.
Hør på mig! En bande er ikke løsningen!
Du kunne bare ikke vente, Earl. Du er besluttet på at dræbe nogen.
Kun Gant.
Vi giver ham valget mellem at forlade byen eller blive skudt ned.
Hvem skal føre ordet? Dig, Earl?
Hvorfor ikke? Tror du, du kan gøre det bedre?
Muligvis. Jeg kan da prøve.
Asa går med mig. I andre venter her.
Nej. Vi holder os lige bag jer.
Han hører bed re efter, hvis han ser et dusin revolvere.
Det er der tid til senere, hvis det bliver nødvendigt.
Lad mig prøve at løse det uden blodsudgydelse.
Du får en chance.
Du kan snakke alt det, du lyster.
Men når du bider i støvet, så gør vi det på min måde.
Enten det, eller du blander dig udenom.
Gant tør ikke gå op imod os alle sammen.
Kommer du med os?
- All right. - Så kom.
Du er såvel leder som læge.
Jeg er kommet for at bede dig rejse.
Og du kommer alene og frygtløs.
Vi vil ikke diskutere med Dem, mr. Gant. Vi beder Dem stille og roligt rejse.
Og hvad, hvis jeg ikke gør det?
Jeg prøver at forhindre vold, Gant, ikke foranledige den.
Jeg beder dig overveje, hvad der sker, hvis du nægter.
Jeg har tænkt over det.
Spørg, hvem han er ude efter, Doc.
Det gør ingen forskel.
Vi ofrer ikke nogen.
All right, Doc, du har snakket længe nok.
Nu gør vi det på vores måde.
I er mange!
Ja, I kan dræbe mig, hvis I vil det nok.
Men jeg skylder at fortælle jer, at jeg så vil dræbe dig, Stricker...
og dig, Dutch Henry...
og lægen og hans far.
Jeg når måske endda lige at dræbe dig også, købmand.
Du overrasker mig, Læge.
Jeg havde ikke forventet at se dig følge med flokken.
Du er gået op imod mig én gang.
Nu advarer jeg dig.
Jeg bliver her, til jeg er klar til at rejse.
Jeg skyder for penge og arbejder nødig gratis.
Men hvis du generer mig igen, må jeg måske bryde det princip.
Det er min recept, læge.
Du må hellere følge den.
Det skrider slet ikke fremad. Prøv lidt mere.
- Skulle du ikke ind til byen? - Når du har spist din morgenmad.
Du har kun været en time om det, vi har stadig resten af dagen.
Hvem er det?
Det er Luke.
- Godmorgen, Anne. - Davs.
- Har du det godt? - Hvorfor skulle jeg ikke have det?
Vi bor ikke på månen herude.
Jeg ved, hvad der skete i byen, og at du var med til det.
Der kom ingenting ud af det, skat, så hids dig ikke op.
- Godmorgen, dommer. - Godmorgen, Luke.
Men Buck Hastings sagde, at Gant truede med at dræbe dig.
Det var noget tåbeligt noget af Buck at sige. Hvornår har han været her?
Han sad på verandaen og ventede, da jeg stod op.
- Jeg tror ikke, han har sovet meget. - Hvad ville han?
Høre, omjeg havde en ide til, hvad man skal gøre ved Gant. Det havde jeg ikke.
Jeg diskuterede det samme til klokken 2 i nat med Buck.
Vi kunne heller ikke komme på noget.
- Vi må tilbage til den gamle metode. - Den prøvede I jo i aftes.
Nej, i aftes var Asa og jeg mere vrede på Stricker og Reeger...
end på Gant.
Det var os, der insisterede på at tale med ham.
Luke, vil du ikke nok undgå at blive blandet ind i det?
Jamen jeg er indblandet i det. Det er vi alle.
Vi kan ikke se på, at folk er bange for at gå på gaden.
- Vil du have noget kaffe? - Gerne.
Jeg varmer den lige.
Jeg kan bare ikke få ind i mit hoved...
at Gant er den onde drabsmand, jeg ved, han er.
Jeg har spillet skak med ham. Jeg har talt med ham.
Jeg kunne helt godt lide ham.
Mennesker er onde indvendig, Luke.
- Helt inderst indeelt. - Men hvorfor?
Jeg vil så gerne vide, hvad der driver ham.
Det er som regel en naturlig udvikling.
En ung knægt begynder at omgås en bande.
Før eller senere bliver de skudt eller sat i fængsel...
og til sidst er der kun ham tilbage.
Han er sluppet godt fra at dræbe og fortsætter så med det alene.
Snart er han alles fjende.
Han kan ikke tillade sig at synes godt om nogen...
for en dag bliver han måske nødt til at dræbe dem.
Da er der ingen vej tilbage.
Selv om han ønsker at lægge pistolen fra sig, så kan han ikke...
for lige om det næste hjørne venter en, der vil dræbe ham.
Meget af det er måske noget, han bilder sig ind.
Måske kan han stoppe og slippe godt fra det.
Måske er der slet ingen drabsmand lige om hjørnet...
det er kun noget, han er bange for.
Du leger stadig med tanken om, at du, hvis du fik chancen...
kunne overtale ham til at starte et nyt liv.
- Bare jeg kunne. - Det ville ikke nytte noget, Luke.
- Man kan ikke løbe fra sin fortid. - Så er den her.
Bare kaffe, skat. Jeg har patienter, der venter.
Hvis du venter, til jeg får spændt for, kan vi køre til byen sammen.
- Jeg har nogle indkøb at gøre. - Det lyder godt.
Se på den. Og sig mig ikke imod,Jim Merts.
Den var revnet, da du solgte den til mig.
Hvorfor sagde du så ikke noget?
Du kan ikke give mig skylden for at-
- Her. Undskyld mig. - Godt!
Mr. Gant, jeg håber ikke, De tror, jeg havde noget med i aftes at gøre.
Jeg skal have noget barbersæbe.
Så gerne, hr.
Godmorgen, miss Benson.
Godmorgen.
Undskyld mig.
De er en meget heldig ung dame, miss Benson.
Jeg kan godt lide den mand, De skal giftes med.
Han er noget særligt.
Men han fortalte- Altså, i aftes-
Jeg møder kun få ærlige mænd og respekterer dem, når jeg gør.
Vil du bringe det ud? Jeg må hjem til far.
- Naturligvis, Anne. - Undskyld mig, mr. Gant.
Hvis jeg må, går jeg med dig.
Hvis du har lyst.
Jeg kan forstå, din far er invalid?
Ja.
Det gør mig ondt at høre. Det er forhåbentlig ikke alvorligt.
Det er jeg bange for, det er.
Luke har behandlet ham. Han er en vidunderlig læge.
Det er jeg sikker på.
- Er Deres far sengeliggende? - Nej, ikke helt.
Men han er for svag til at gå ud.
- Er han ikke dommer? - Det var han engang. Hvorfor?
Dommere interesserer mig.
De har magt over liv og død.
Det har læger også.
Mr. Gant, hvem er De kommet efter?
Måske hvem som helst, miss Benson.
Jeg forstår ikke helt.
Alle har fjender, miss Benson.
Alle.
Jeg går helst resten afvejen alene. Farvel, mr. Gant.
Husk, det er Stricker, vi vil have.
Hvis Gant eller andre blander sig, så skyd og lad det gå lidt kvikt.
- Hvad med Buck Hastings? - Han generer ingen.
Kom.
Så er jeg hjemme, far.
Hemmeligheder?
Ikke for dig.
- Hvad er der i vejen, søde? - Ingenting.
- Det er bare sjovt. - Hvad?
Du gætter aldrig, hvem jeg talte med i dag.
Sig ikke, at Luke har konkurrence.
Det var John Gant.
- Hvad ville han dig? - Det ved jeg ikke.
Han kom bare hen og snakkede til mig i forretningen.
Far, du tror da ikke, han er ude efter mig?
Nej, selvfølgelig ikke, men-
Vi er herinde.
Jeg så dig tale med John Gant fra mit vindue.
Også du? Hvad er der med jer mænd?
Jeg vil ikke have, du har noget med ham at gøre.
De er jaloux, dr. Canfield.
Pjat. Det er bare farligt at omgås ham.
Nogen kan når som helst finde på at skyde efter ham.
Goddag, dommer. Hvordan har du det?
Udmærket.
Sid ned.
Luke, jeg har tænkt over det.
- Jeg ved, hvordan han kan stoppes. - Gør du?
Ingen har kunnet få Gant dømt for mord...
for han altid har kunnet påberåbe sig selvforsvar.
Han har aldrig skudt nogen ned med koldt blod.
- Sådan opfatter jeg det. - Ja.
Men sæt nu, den mand, Gant er ude efter, hvem det end er...
var villig til at dø for at standse Gant for bestandig.
Jeg kan ikke følge dig.
Sæt nu, hans offer nægter at forsvare sig...
og bare venter og tvinger Gant til at begå mord.
Er det ikke lidt langt ude?
Ingen ved sine fulde fem ville gå med til at lade sig myrde.
Nej, du har nok ret.
Det ville være svært at give afkald på bare et lille stykke af livet.
Alle vil leve. Er det ikke det, du siger?
- Jo. - Hov, hvad laver du?
Var vi ikke enige om, at det var slut med at ryge?
Det var en skidt handel. Du fik mig i et svagt øjeblik.
Dommer, jeg kan ikke tage ansvaret-
Det er Chaffee. Han har kurs mod Strickers hus. Vi ses senere.
Gabe! Frank! Det er Chaffee!
Dæk mig.
Stop, I skøre fjolser! Stop!
Doc-
Stricker behøvede slet ikke Gant.
Du skal nok klare den.
Earl er død, Doc, og Frank er såret. Han ligger derinde.
Øjeblik. Hent min taske ned fra hesten.
Rolig, Ben. Rolig.
Jeg vidste det. Jeg kunne have stoppet det.
Det var ikke din skyld, min dreng.
Nej. Det var Gants skyld.
Du er læge, min dreng. Det er her, der er mest brug for dig.
All right, far. Bær ham indenfor.
Skriv min regning ud og hent min hest. Jeg rejser.
Meget vel, sir!
Hvad laver du?
Jeg rydder bare lidt op.
Hvorfor var dørene lukket?
Det vidste jeg ikke, de var.
Jeg er nødt til at gå ud et øjeblik.
Du er lige kommet hjem.
Jeg glemte at gå hen til skrædderen, det tager ikke ret lang tid.
Ja, miss Benson?
Hvor finder jeg John Gant?
Han er på sit værelse. Det er nr. 7.
Men jeg ville ikke gå derop, hvis jeg var dig.
Hvem er det?
Anne Benson. Jeg vil tale med Dem, mr. Gant.
Jeg slår Dem ihjel, mr. Gant.
Har De noget imod at fortælle hvorfor?
Fordi nu ved jeg, at De er kommet for at slå min far ihjel...
og det får De ikke lov til.
Så skulle De have ladet Deres revolver.
- Hvad var det? - Anne Benson er deroppe.
Vi må hellere hente doktoren.
Bliv her, jeg henter ham.
Mr. Gant, jeg beder Dem, gør det ikke.
Han har ikke lang tid igen.
Det er jeg ked af.
Vel er De ej. De kan lide at dræbe.
Men det nytter ikke, for han vil ikke forsvare sig imod Dem.
Han vil tvinge Dem til at myrde ham, og så bliver De hængt!
Han sagde til Luke, at det var den eneste måde at stoppe Dem.
Hvis De dræber ham, bliver De hængt!
Så må jeg jo gøre noget, ikke?
- Min regning. - Så gerne, hr.
Hun er stadig deroppe, men Gant er gået.
Anne, det er Luke. Hvad er der sket?
Jeg er uskadt. Det er far, han er ude efter!
- Tag det roligt. - Nej, han indrømmede det!
Luke, stands ham! Vil du ikke nok!
Bliv hos hende, Sid.
- Hvad skete der? - Gant er efter dommeren.
- Er der spændt for? - Ja.
Nogle gamle bekendte ude østpå sender Dem en hilsen.
Det ser jeg.
Er De ikke bange?
Jeg har længe været døende. Døden er en gammel ven.
Men andre gamle venner er utålmodige.
Det har de altid været.
Hvad er de bange for, Gant?
Jeg spurgte ikke.
Jeg ved det godt.
Ingen kender bygningens struktur bedre end arkitekten.
Hvis jeg fortalte, hvad jeg ved...
ville det sende guvernøren og borgmesteren...
og mig selv i fængsel.
De to ville være fornemme fanger.
Måske.
Men at dræbe mig lukker ikke munden på mig.
Det kommer alt sammen frem alligevel.
Det er deres problem.
Jamen så værsgo, mr. Gant.
Jeg har ikke tænkt mig at gøre modstand.
Andre har før advaret om, at de ikke ville forsvare sig...
men de endte alle med at gøre det.
De har en smuk datter.
Jeg nød hendes selskab, men følelsen var desværre ikke gengældt.
Hvad mener De?
Her er et lille minde om hende.
Hvad har De gjort ved hende?
Gant, jeg slår Dem ihjel!
Jeg har ikke noget udestående med Dem, læge, så flyt Dem.
- Luke, er du all right? - Ja.
Luke, han skød ikke dommeren.
Mange vil gerne slå John Gant ihjel...
men det krævede en læge med en hammer at gøre det nemt for dem.
Jeg kan tage et kig på den arm.
Tænk ikke på det, Læge.
Alting har en ende.